Дора Габе
Добруджа

chitanka.info

Родният ни край остана

тъй далече,

пътя, който води в него,

враг пресече.

Като пилци изпоплаши

той децата,

като вятър ги разгони

по земята.

В златно утро златни ниви

клас люлеят,

клас люлеят и изтихом

песен пеят:

„Ветре, братко, намери ги

тез стопани,

дето са далеч в чужбина

разпиляни.

Не е мила ръка чужда

да товари,

зърното ни почернява

по хамбари.

Зърното ни потъмнява

по нивята,

намери ги, събери ги

наште братя.

И кажи им, че земята

наша черна

ги милее и ги мисли,

и е верна.“

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.